У справі вибору між дикою та фермерською рибою, як то кажуть, «у кожного свої недоліки». Це твердження можна віднести як до лосося, якого спіймали в дикій природі так і до того, що виростили на фермі. Різниця між ними виявляється у способі життя, харчуванні, вихованні та зовнішності.
За інформацією від «STUDway» з посиланням на «IFlScience», попри те, що обидва види лосося є важливими джерелами білка, жирних кислот омега-3 та омега-6, вони мають свої відмінності. Дикий лосось, зазвичай, має менше калорій та жиру через активний спосіб життя та самостійний пошук їжі, тому він стрункий та щільний. Натомість фермерська риба, яку годують, може бути жирнішою через нестачу руху та змінений раціон. Важливо враховувати співвідношення корисної омега-3 та менш корисної омега-6, яке в вирощеної риби може бути вище, що може впливати на ризики хвороб серця та запальних процесів. Фізична активність також впливає на зовнішність риби. Дикий лосось, завжди перебуваючи в русі, має підтягнуту фігуру та яскравий колір. З іншого боку, фермерський лосось, не маючи такого активного способу життя, може мати тьмяний колір та м’якшу текстуру. Щодо поживної цінності, дика риба має більше мінералів, таких як кальцій та залізо, у порівнянні з фермерською. Проте, штучно вирощена риба може містити вищий вміст омега-3 та насичених жирів.
Ризики, пов’язані з рибою, визначаються умовами їхнього утримання. Фермерська риба іноді отримує антибіотики для підтримання здоров’я при щільному утриманні, а це може вплинути на якість риби. З іншого боку, дика риба може містити більше ртуті та інших металів через вплив навколишнього середовища. У будь-якому випадку, ризики є мізерними порівняно з користю від вживання риби та обидва види можуть бути безпечно включені до раціону з правильним підходом до вибору та обробки.
Дякую, що поділились. Я читав багато ваших публікацій у блозі, круто, ваш блог дуже хороший.